- I tidigare avsnitt... - Aneela. Hon är din dotter.
- Varför ser jag ut som hon? - Jag vet inte.
- Klonade Hullen-skepp. Gömda här? - Inte gömda. De väntar.
Armen tillhör min saknade vän.
Antingen följer armen med, eller ni båda.
Vad Clara än var ute efter så hittade hon det inte.
- Inga Basics in, inga Basics ut. - Modda honom.
Jag är den bäste mannen som nånsin levt.
Han är inget icke-ansikte - han är ett dubbelansikte.
Ollie?
Berätta varför du snärjde oss, sen så ska jag döda dig.
Jag vet inte vad du pratar om. Vänta.
Allt jag gjorde var att fråga om hennes saknade vän.
Tror du verkligen att jag skulle förråda en Hackmod?
- Nej. - Stick. Hjälp henne.
Prata med mig. Om det finns Repo i stan så måste jag varna folk.
Varna dem om att det försiggår konstig skit i Rat City.
- Vad är det som är fel? - Ditt ansikte.
Titta inte på mig så där.
Titta inte på mig, sa jag!
- Hur var holo-samtalet med Johnny? - Det blev ett meddelande i stället.
Det finns ingen här. Har vi rätt koordinater?
En kontakt vid namn Molly ska vänta på oss här.
Vi ger henne kodnumret, hon ger oss Hullen-kupornas platsdata.
Du, Dutch...
- Kom igen. Är det där Molly? - Vi behöver Johnny till det här.
Vi kan slå in en kod.
Du måste kanske vara snabbare.
Satan också. Nollorna kanske är O:n.
Fel. Upprepade felaktiga kodinmatningar.
Lockout om tio, nio, åtta, sju...
- Ni sprängde den, alltså. - Lite.
- Tekniskt sett. - Ingen annan får i alla fall datan.
- Du behöver en ny hjärna. - Du behöver ett nytt ansikte.
Du vet vad jag menade. Titta.
Kan nån underkuva Hullen så är det ni.
Men det krävs mer än soldater.
Vi behöver forskare, kodknäckare, ingenjörer... Vi behöver nördar.
- Vi har en nörd. - Johnny är på emo-vandring.
Vi vet fortfarande inte varför Hullen lämnade kvar sina skepp här-
- hur vi ska ta oss in i dem eller var vi ska hitta Aneela.
Ska ni lösa det med uselt rakvatten och sexuell spänning?
Välj ut några nördar. Kolla om de är stridsdugliga.
Om ni gillar dem så berättar vi vad som egentligen försiggår i The Rack.
- Dags att traumatisera labbråttor. - Försök att inte spränga dem.
- Hon kommer att klara sig. - Jaså?
- Varför vaknar hon inte? - Striden lär ha utlöst sömnläget.
- Vi har alla en nödströmbrytare. - Varför?
Hackmods är slavarbetskraft med övermänskliga förmågor.
Hur säljbara vore vi om vi kunde använda vår teknik mot köparen?
- Jag fattar att ni hatar oss Basics. - Vissa av er är värre än andra.
Vi i den här baren är alla rymlingar.
Vi fick vår teknik stulna av Repo - ändå är vi de som hade tur.
Vi tror inte att Rat City är en utopi, men det är vårt.
Därför måste du och din tjej ge er av så fort hon kan.
Släpa inte in er smuts genom min dörr.
Hon håller på att vakna.
Vi närmar oss Leed.
För 36 timmar sen la en CommStack av i en säker forskningsanläggning.
- Ni måste fixa den. - Lätt. Knappt värt vår tid.
- Aj. - Vi har ingen radiokontakt där.
Vi spårar er via de här chipen. Tappa dem inte.
- Vad får vi för vapen? - Inga.
- Ni får inga vapen. - Ni sköter bara det tekniska.
När kommunikationen är återställd så får vi alla åka hem.
När avgör ni vem av oss som ersätter agent Jaqobis?
Ingen ersätter John Jaqobis.
Tack, Dutch. Vi anländer forskningsanläggningen.
Sköt er så får ni göra fältarbete - tabba er så blir det labbet igen.
Det här är er chans att bli riktiga Killjoys. Slarva inte bort den.
Förbered för landning.
- Hur känns det? - Som att en hoppare sparkat mig.
- Eller vad i helvetena han nu var. - De kallas för skinnare.
Nåt nytt slags hudmorfande teknik. Kan få en att se ut som vem man vill.
Vilka ligger bakom det?
Jag fattar att ni försöker skydda ert folk. Det gör jag också.
Den här gröna skiten? Den finns överallt i min zon.
Om de som använder den finns här utgör de ett större hot mot er än vi.
Havigan. Snälla.
En hoppare jag reparerade gjorde kurirarbete åt dem.
Han berättade var de finns.
"Livio Surgical Spa - där rekonstruktion möter föryngring."
"Vi gör huddräkter" dög visst inte.
Om de säljer på svarta marknaden så lär de inte låta oss valsa in.
Som tur är för oss så kan jag dansa.
Välkommen till Livio. Hur kan vi hjälpa dig?
Jag känner mig lite sliten. Jag kan behöva lite uppfräschning.
Din perfektion är svår att förbättra, men vi gillar utmaningar.
Jag gillar fasta handtag.
- Samma här. - Vidrigt.
Men dina scanner-handskar är schysta. Vi är inne. Köp mig lite tid.
Rack-agenter. Är nån hemma?
Det finns inget större än en mus på våningen. Vi är nog säkra.
- Beror på musen. - Det borde finnas personal här.
Nån har sparkat hushållerskan.
Jag tyckte du sa att kommunikationen upphörde för 36 timmar sen.
- Varför är det då så dammigt? - Fokusera! Hitta elrummet.
Du hade 48 timmar på dig. Det har nu gått 56.
- Jag fick problem, Niko. - Jag ser det. En allergisk reaktion.
- Såg nån dig? - Nej.
Kanske.
Portvakten, på vägen ut.
Jag jobbade åt dem i sex år. De lärde sig aldrig mitt namn.
Jag ville... bara veta hur det var... att vara henne.
Att vara önskad.
Jag har andra att skydda.
Det borde du ha tänkt på innan du tog din sista nöjestur.
Du visste reglerna.
Rengör henne. Min nästa kund väntar.
John. Jag är på forskningsvåningen. Den här skiten är skum.
Som ens läskiga farbrors källare.
Toppen. Slajmdusch.
Johnny? Hör du mig? Johnny.
Jag vet vad du tänker. Det vore nästan ett brott att ta mina pengar.
Definitivt.
- Din käklinje kan göras manligare. - Hur sa?
Släta till asymmetrin. Vi kan inte göra nåt åt öronen.
Mina öron är bedårande och kan höra er.
Jag ska inte ljuga. Jag skulle älska med honom och han skulle gilla det.
- Jag är sexig. - Behandlingen kan börja om en vecka.
Jag tänkte prova nån annans utseende i nån dag och se om det passar.
Om ni kan få det att hända så är jag med på det.
- En kropp. - Vad i helvetena har hänt här?
- Varför finns här inget damm? - Är det vad du reagerar på?
Fokusera på herr Lik här i stället.
Han har nästan allt splitter i sig. Han stod på den när den small.
- Antingen reparerade han den... - Eller så sprängde han den.
Var i helvetena är Zeph? Jag hittar henne. Få igång strömmen.
- Hallå. - Jag har ett vidrigt förslag.
- Vi kan fiska ut delar ur honom. - Gör det inte, nybörjare.
Försöka pussla ihop systemet igen.
Fixa bara tillbaka strömmen. Och en mopp, kanske.
- Yoki? - Vad gör din korkade Basic med Niko?
Letar efter Clara, till skillnad från dig, satmara.
- Jag kan inte fortsätta skydda dig. - Det har jag inte bett om heller.
Lyssna. Niko scannar alla kunder.
När hon får reda på vem din kille är så är han rökt. Glöm honom, stick!
Nej. Du må vara en värdelös vän, men det är inte jag.
Den röda dörren i slutet av korridoren är en genväg.
Rutinmässig systemkontroll. Ursäkta mig ett ögonblick.
- Är det du? - Ut därifrån!
Smitta upptäckt. Karantänsprotokoll är aktiverat.
- Elrum B smittat. - Är inte vi i elrum B?
- Börja rensa elrum B. - Dörren! Rör på er! Nu! Spring!
- Spring, spring, spring! - Tre, två, ett.
Vad har ni gjort? Utgångarna är tillslutna.
Jag har löst det!
Det är inte damm. Det är mänsklig... aska.
Uppfattat.
Det där var vidrigt. Så vidrigt.
Där hängde fullt av flådda kroppar, som en prosciuttofest utan melon.
- Nåt mer? - De sprejade dem med det gröna.
Plasma verkar helande. Kanske vill de få huden att växa tillbaka?
Ingen aning, men jag vet en som har - Claras vän jobbar år skinnarna.
- Vi tvingar svaren ur henne. - Var Yoki på kliniken?
- Ja, hon hjälpte mig fly. - Vad har det med Clara att göra?
Jag glömde nästan! Jag tog med mig en avskedsgåva.
Jag ville ut ur köttskåpet, så jag skar av lite bevismaterial och stack.
Tog du med dig händer? Du tog med dig händer.
Bli inte för uppspelt. Kan de identifieras?
Jag sätter igång direkt. Sov lite. Det här kan ta ett tag.
- Låt det mörka forskandet börja. - Nörd.
Och vad utlöste karantänen?
Det här är en Com 3-anläggning. Sjukdomsnördar.
En patogen måste ha lämnat labbet och utlöst steriliseringssystemet.
- Stäng av det. - Vi har inte behörighet.
Ingenjören sprängde generatorn för att stoppa steriliseringen.
Med strömmen igång blir vi brända och med strömmen av är vi instängda?
Båda de alternativen kan kyssa mig i arslet.
Turin vet att vi är här. Vi väntar på evakuering.
Jag hör att du tycker att det är korkat.
Patogenen måste ha varit kvar i rummet när vi kom in.
Vi är redan infekterade. Allihop.
- Infekterade av vad? - Jag vet inte. Det är osannolikt...
...men baserat på våra blodvärden-
- dröjer det två timmar innan systemet identifierar oss som ett hot.
- Och då vänds elden mot oss? - Vi dör innan vi ens är saknade.
Nej. Jag accepterar inte de villkoren.
- Vetenskap fungerar inte så. - Få det att göra det.
Överrid systemet och få oss hem.
- Vi skulle starta om CommStacken. - Här är ert nya uppdrag: överlev.
Kör fingeravtryck och DNA i alla tillgängliga RAC-databaser...
...och boom-shakalaka. Vi ska se vad stackarna har gemensamt.
Alla tre förekommer i brottsregistret för människo- och Hackmod-handel.
Efterlysningar finns på John Leusch, Thor Ink och Able Connaver.
- Ledare för Connaver-ligan. - Ja, jag vet vem hon var.
De dödar Hackmod-ägare.
- Hur vet du det? - Jag kände igen en. Able Connaver.
Hon ägde dig och Yoki i sex år.
Är du hög? Jag har aldrig haft en ägare. Jag rymde från fabriken.
Vad minns du av det?
Jag vaknade upp i operationsrummet och saknade delar. Sen vet jag inte.
Jag tuppade av, antar jag.
Jag minns fragment av ett transportskepp.
Jag vaknade upp med Alice. Sen hittade jag dig.
- Vilket år är det? - Nej, gör inte så.
- Vilket år? - 1056.
Du saknar sex år.
Vad du än leker för lek så är jag inte på humör.
Clara hade en modd på bröstet som inte kan tas bort.
Den var byggd av delar från ett skepp som störtade på månen Arkyn.
Du borde inte ha den modden i ditt bröst, eller hur?
Såvida du inte är hon.
Vi kan reda ut det här här och nu.
- Jag är hemskt ledsen, Clara. - Kalla mig inte för det.
Du har hennes arm och inget minne. Hennes bästa vän skyddar dig.
Har de skinnat mig? Har nån skinnat mig?
Vems ansikte är det här? Skär bort det.
- Vi vet inte om det där skadar dig. - Jag bryr mig inte.
Vi ska ta reda på vem som gjorde det här, och vi ska åtgärda det.
Stanna bara hos mig, okej?
Du programmerade Alice att föra oss samman för att du litade på mig.
Så lita på mig nu.
Okej?
- Varför minns jag inte dig? - Jag vet inte.
Men du sa att Yoki hjälpte dig att fly från kliniken.
Alltså vill hon hjälpa dig. Och nu ska jag tvinga henne.
Vi borde kunna hacka låsen till nödutgången.
Men den enda vägen dit går genom servicekorridor 7.
Den dränks just nu i nedbrytande dimma.
Det angriper allt organiskt. Typ som... människor.
- Vad är det här? - Kontrollpanelen.
Om en person kan stänga av dimman så kan alla andra tryggt följa efter.
Hur ska nån kunna ta sig dit utan att smälta?
- Litar du på oss? - Nej, det gör jag inte.
D'av, om jag dör en hemsk död nu, så lova att du äter upp allihop.
Jag ska nog kunna leva på nörd fram tills vintern.
Går in nu.
- Dräkten är säker, va? - Enligt matematiken.
- Men bara i ett par minuter. - Ta dig till panelen så fort du kan.
Syret minskar. 94. Det finns en reva i hennes dräkt. Syret urlakas.
Ni sa att det skulle finnas en blå kabel.
- Lägre än 80 så svimmar hon. - Går det inte så tar vi ut henne.
- Det här är enda sättet. - Vi klarar det här.
Hitta processorn och omkoppla flödet till ODBC-källans administratör.
- På engelska, idiot. - Det kommer bara att loopa signalen.
- Om du har en bättre metod... - Schimpanser har bättre metoder.
- Vägled henne. Nu. - Ser du ett litet chip nånstans?
Skinande, stort som en tumnagel. Plocka ut det.
Dina handskar är inte fodrade, men släpp inte när du får en stöt.
Jag vet att du klarar det här.
Vi behöver en ledare. Har du en hårnål?
- Vad är den gjord av? - Guld.
När du är redo, så ta ett djupt andetag och ta av dig hjälmen.
- Va? - Hugg nålen i hålet.
Det kommer att kortsluta systemet. Ta av, ta tag, hugg.
- 79. Hon är snart hypoxisk. - Hon kommer att klara det.
Ta av, ta tag, hugg. Okej, okej...
- Gasrening stoppad. - Ja!
- Vakuumrensning påbörjas.
Ge oss ett tecken, Dutch.
- Du svettas inte. - Tack. Vi kommer, Dutch.
- Du skulle inte komma tillbaka. - Ledsen att förstöra er onda plan.
Berätta för henne. Berätta för henne.
När du först kom hit som Clara berättade jag allt. Du flippade ur.
Du började ställa till med problem. Niko sa att du måste försvinna.
Det gjorde hon också, men inte som Niko menade.
- Varför minns jag inte? - En signalblockerare.
Den blockerar alla dina minnen sen dagen vi träffades på fabriken.
Du vet hur livet är för Hackmods.
Antingen flyr vi eller så är vi ägda, men vi är aldrig jämlika.
Är det här nåt slags poetisk identitetsstöld?
Man tar sin ägares hud och stjäl dennes pengar?
Det handlar inte om pengar. Hackmodsen ska starta en koloni.
Det här räcker till vårt startkapital och för att finansiera striden.
Säkert.
Det spelar ingen roll vad du tror. Jag har mina papper - jag är fri.
- Vi kan ge oss av nu. - Jag åker ingenstans med dig.
Ta bara tillbaka det du gjorde mot mig.
Jag vet inte hur.
Låtsasgråt inte.
- Vad är det som händer? - Hon gråter inte.
Clara? Vakna, Clara!
Skit också.
Hoppsan. Bra försök.
Ta med Killjoyen. Han behöver snyggas till.
- Vad gör du? - Hysch. Annars kan jag slinta.
Jag är ingen Hackmod-ägare, så vad vill du ha av mig?
Enkelt - vi kan behöva en Killjoy-hud.
Det låter sjukt vidrigt att höra dig säga det.
Tråkigt att nån tog ditt ben, men du får inte ta ett liv för det.
Jag håller inte med. Tror du att en leksak får dig att förstå oss?
Min ägare grundade det här stället. Jag var forskare.
Jag fick ekonomiska problem med fel folk på min planet.
Att köpa min skuld innebar att köpa mig.
- Varför hacka en forskare? - Kontroll.
Han tog benet så att jag inte kunde fly-
-och bytte ut mitt öga mot en kamera.
Då kunde han filma min forskning. Han var den förste jag skinnade.
Har du funderat på terapi? Det är bara ett tips.
- Du har visst uppgraderat ditt ben. - Jag har förtjänat det.
- Känner du dig bekväm? - Inte ens lite.
Toppen. Då börjar vi. Det här kan nypa till lite.
Oj, oj. Ta det lugnt. Den startar bara om.
- Var är John? - Hon tog honom.
Jag visste inte att de skulle följa efter mig. Jag svär.
Vi måste krossa den där satmaran.
Ni vet väl vad skinnandet handlar om? Eller bryr ni er inte?
- Hackmods dödar inte oskyldiga. - Men min vän då?
- Fabriken bär skulden för det här. - De gjorde oss inte till monster.
Det var det ni som gjorde.
Så du har aldrig haft några sjukdomar? Hormonbrist?
- Utslag i dina fuktiga områden? - Okej, det där var över gränsen.
Jag vet inte hur nördar parar sig, men jag tänder inte på det här.
"Fuktiga områden."
När vi kommer tillbaka så beordrar vi min latmask till bror att komma hem.
- John kanske inte vill komma hem? - Då är vi körda.
Om den här soppan har lärt mig nåt är det att det bara finns en Johnny.
Det var fas ett. Lösgör huden lite.
- Är du redo för fas två? - Vad har det här med Hullen att göra?
- De som lever på den gröna skiten. - Du menar min hemliga ingrediens?
Du ligger illa till om de får reda på vad du gör med deras plasma.
- Hur hittade du den? - Den fanns här när de tog hit mig.
Dess helande egenskaper undersöktes. Jag hoppades att få benet tillbaka.
Men det var förgäves.
När jag sprejar den på läderhud så hålls den levande.
Jag skulle inte kunna göra det utan den.
Jag låter hoppare smuggla hem den från J. Vet du vad jag har upptäckt?
Att du är narcissist?
Överallt där det finns grön saft finns det Killjoys som vaktar den.
- Varför det? - De här läpparna är fortfarande mina.
Jag vill inte kyssa dig i arslet med dem innan jag dör.
När vi väl har din hud så kommer jag att få alla svar.
Och allt det gröna jag behöver.
Sätt igång. Rör dig inte.
Jag skojar bara. Jag vet att du inte kan röra dig.
Förbereder paralyserande medel.
Vänta, jag är vilse. Okej?
Eller är det här som ni åker på däng?
Antar det.
Kontaminering upptäckt i området.
- Var i helvetena är Zeph nu? - Vänta. När dörrarna öppnas...
- ...så återställs låsen. - Vi lämnar inte kvar nån.
Är jag inte tillbaka i tid, så ge er av!
- Nedräkning till karantänrening. - Falsk eld bränns inte.
Sluta, Zeph! Vad i helvetena håller du på med?
Jag gör mitt jobb och slutför det riktiga uppdraget, sir!
Det här är ren galenskap. Du kommer att få oss båda dödade.
- Det är inte vad vetenskapen säger! - Infektionen gör dig förvirrad!
Kanske. Det är för sent nu. Koncentrera dig, Zephyr. Du har rätt.
- Zeph! - Tre, två, ett.
CommStack online.
Upp och hoppa. Det där var slöseri med dyr teknik.
Var det inte på riktigt?
Var allt det där bara en VR-simulering?
- Chippet länkade oss till spelet. - Schyst teknik.
Vi kan inte skicka ut nybörjare förrän de visat sig dugliga.
Jag vann väl?
Vi lät er genomföra tre prov. Du blev underkänd.
Va? Det blev jag inte alls.
Ett: det spatiala provet. Att bygga om generatorn under press.
Två: teamkommunikation. Kunde du vägleda Dutch...
Ja, och tre: att slutföra uppdraget, vilket jag gjorde.
- Nej, att få ut alla levande. - Du utsatte hela teamet för risk.
Tillbaka till labbet, agent. Du är färdig här.
Det här är inte rättvist!
- Jag visste att det var en simulator! - Skit är inte rättvist. Lektion fyra.
Ni andra två...
Välkomna till revolutionen.
Ledsen att jag är sen. Jag har bokat tid.
- Är det Ollie, eller är det Clara? - Det är satmara.
Du måste skoja om du tror att du kan ta mig med den där pinnen.
Det ska vi ta reda på.
Kalibrerar paralytisk injektion. Rörelse upptäckt. Var god ligg still.
Jag vill inte!
- Omkalibrerar. Omkalibrerar. - Tack, snygga geni. Tack.
Min modd. Min ljuva modd. Snälla, snälla, snälla.
Fungera för pappa.
Omkalibrerar.
Där fick du, Niko. Johnny är ingen Basic, satmara.
Clara.
Gör det. Vet du varför du inte kan?
- Jag sa inte att jag inte kan. - Vi vill båda ha samma sak.
- Huddräkter? Inte min grej. - Jag skäms inte för vad jag är.
- Jag skäms inte för mina moddar. - Men att vara moddad.
Att nån gjorde så här mot dig och att du inte kunde stoppa det.
Jag älskar min kropp. Jag vill aldrig gå tillbaka till bara kött och ben.
Men det betyder inte att vi ska förlåta dem.
Vill du verkligen hjälpa vår sort? Bevisa det. Släpp mig.
- Mår du bra? - Det här är inte ditt kall, Basic.
Jag vet. Det var därför jag kallade in dem.
Repo är på väg, Niko. Bäst att du ger dig av.
Vi är familj. Vi ska skydda varandra.
Det gör vi - från dig.
Tack att du kunde ses. Hur visste du att det var en simulator?
Den som designade den är pryltokig.
De runkade så mycket till tekniken att de missade biosignalerna.
- Som? - Okej. Kör till.
Fem personer blir inte infekterade av ett och samma virus samtidigt.
- Variabler som kroppsmassa, hälsa... - Okej, jag fattar.
Han borde tagit med våra tröjstorlekar i beräkningen.
Dessutom... så svettades inte D'avin.
- Ursäkta? - Han gillar dig uppenbarligen.
Du kunde ha dött i korridoren, men hans puls steg aldrig.
Vilket, bortsett från binjursfel, bara kunde betyda en sak:
Han visste att du inte var i fara och att hela grejen var ett prov.
- Det var en genomkorkad risk att ta. - Ja, mer eller mindre.
Men jag hade rätt, eller hur?
Turin talar om för pojknördarna att ett krig är på väg.
Större än nåt Quad upplevt.
- Herrejävlar. Vem tänker starta det? - Jag.
Det vi slåss mot är organiskt.
Vi kommer aldrig att besegra det förrän vi förstår dess biologi.
Turin kanske inte vill ha med dig, men jag behöver dig.
- Kan du följa riktiga order? - Jag kan följa dig vart som helst.
Förlåt. För ärligt.
Välkommen till Team Awesome Force. Knäppis.
Yoki hjälpte mig hitta den. Niko hade nog stöttat ändamålet.
- Ringde ni verkligen Repo? - Vill du verkligen veta?
Jag tar hand om den. Ollie bjuder på drickan.
Niko må ha varit knäpp, men hon var en sjujäkla spårare.
Hon skickade kurirer över hela J. Det fyller i resten av min karta.
Då kom det åtminstone nåt bra ur den här omvägen.
Du frågade varför jag inte åkt hem.
- Jag vill att du ska få det jag har. - Vad har du som inte jag har?
En anledning att sluta fly.
Quad är rätt usel-
- och lär tas över av aliens en dag, men det är mitt hem. Det behöver mig.
Det är det jag önskar åt dig.
Att vi alla är Hackmods här gör det inte till mitt hem.
Nej, men att de räddade dig ur skiten är en bra jäkla början.
Säg bara att du inte vill stanna.
Lycka till med kriget.
Och om ni skulle behöva lite Hackmod-förstärkning...
- Det kommer vi att göra. - ...så ring mig.
- Lovar du? - Jag lovar.
- Johnny! Jag sköt dig nästan. - Det hade inte varit första gången.
- Jag vet att jag har en hel del... - Håll tyst. Jag bryr mig inte.
Förlåt.
Du då, Luce? Har du saknat mig?
- Om skepp grät så hade jag rostat. - Ser ni? Hon bryr sig.
Vi har haft fullt upp med att ta reda på vem som övergav skeppen.
Och Banyon, den nya befälhavaren... Vi måste få dig förbi henne.
Jag har också haft fullt upp. Jag tog med resten av plasmakartan.
De är ju överallt, Johnny. Hur i helvetena ska vi slåss mot dem?
Ett steg i taget. Som alltid.
För Aneela. Må satmaran aldrig se oss komma.
Åh, så bra. Du är vaken.
Välkommen till mitt skepp.
Kom. Berätta allt för mig.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com